Наукові статті
Постійне посилання зібрання
Переглянути
Перегляд Наукові статті за Дата публікації
Зараз показуємо 1 - 20 з 97
Результатів на сторінці
Налаштування сортування
- ДокументПРЕВЕНТИВНА АДАПТИВНІСТЬ ПЕДАГОГІВ ЯК РЕСУРС ОСВІТНІХ ЗМІН(2019) Кузнєцова О. В.У статті розглядається адаптивність особистості. Превентивна адаптивність активізує процеси внутрішніх змін, самозмінення, і зовнішнього пристосування до динамічного середовища. Педагог має розуміти напрямки розвитку сучасної освіти, тенденції модернізації у сфері знань, зокрема, появу нових способів використання знань, їх нарощування. В дослідженні прийняли участь вчителі початкових класів різних шкіл Одеської області, всього 78 осіб різного віку. У якості психодіагностичного інструменту використано шкали превентивної адаптивності за І. М. Сімаєвою (модифікація методу Т. Дембо-С. Я. Рубінштейн). В результаті проведення емпіричних процедур отримано дані про ступінь розвитку у досліджуваних наступних показників превентивної адаптивності. У досліджені відмічається достатньо високий рівень розвитку превентивної адаптивності, а переважання окремих її компонентів і, відповідно, використання певних стратегій адаптації до змін залежить від віку вчителя.
- ДокументВИХОВАННЯ У СУЧАСНІЙ ПАРАДИГМІ ОСВІТИ(2019) Ягоднікова В. В.У статті розгляється створення комплексної програми підготовки вчителів до організації і здійснення процесу виховання в умовах освітніх змін, яка може складатись з діагностичного, практичного і рефлексійного блоків, реалізовуватись через групові та індивідуальні форми роботи. Зміст програми може передбачати: метод активного соціально-психологічного навчання (АСПН), майстер-класи, психодіагностику, розробку індивідуальної програми розвитку особистісних і професійних якостей вчителів, тренінги особистісного зростання, розвитку соціального інтелекту, комунікативних здібностей, лідерських якостей, профілактики антиінноваційних бар’єрів тощо, консультування, презентацію особистісних досягнень, ведення щоденників особистісно-професійного зростання, самоосвіту педагогів. Подальші розвідки в цьому напряму вбачаються у визначенні і теоретичному обґрунтуванні і впровадженні соціальних, психолого-педагогічних умов організації процесу виховання в умовах освітніх змін.
- ДокументРЕГІОНАЛЬНА ОСВІТНЯ ПОЛІТИКА В УМОВАХ РОЗБУДОВИ НОВОЇ УКРАЇНСЬКОЇ ШКОЛИ(2019) Задорожна Л. К.У статті розглядається важливість регіональної політики у період освітніх змін та становлення Нової української школи на прикладі Одеського регіону. Освітня політика регіону характеризується системністю, підтримкою інновацій та інтеграції кращого європейського досвіду, відкритістю до діалогу з усіма учасниками освітнього процесу, відповідальній позиції та партнерству влади-школи-громади та інвестиційним пріоритетом розвитку освітньої галузі. Крім того. в умовах розбудови Нової української школи пріоритетами регіональної політики розвитку освіти мають бути регіональна підтримка інноваційних освітніх проектів, сприяння розвитку регіональної освітньої інноваційної інфраструктури, кадрова підтримка наукової інноваційної діяльності в галузі освіти, сприяння підготовці, перепідготовці та підвищенню кваліфікації педагогічних кадрів, моральне стимулювання інноваційної педагогічної діяльності, інформаційна підтримка регіональної освітньої діяльності, сприяння інтеграційним процесам, розширенню взаємодії суб’єктів регіону в галузі реформування освіти.
- ДокументБАГАТОМОВНІСТЬ ЯК ПРІОРИТЕТНИЙ НАПРЯМ МОДЕРНІЗАЦІЇ СУЧАСНОЇ ОСВІТИ(2020) Задорожна Л. К.У статті досліджується багатомовність освіти як галузь, що активно розвивається, в її основі теорія, що багатомовність особи виникає в процесі розширення мовного досвіду людини, починаючи від рідної мови, яка використовується здебільшого в сім’ї, до опанування мов інших народів, виучуваних в школі чи безпосередньо в мовному оточенні. Аналіз регіональної специфіки діяльності та регіональних відмінностей в системі освіти Одеської області свідчить, що близькість кордону на півдні області та наявність у неї прабатьківщини для болгар, молдован, гагаузів, визначає відмінності багатонаціональних закладів освіти від україномовних на півночі. Така особливість регіону вимагає різних підходів до формування міжкультурної освіти та запровадження багатомовного навчання.
- ДокументВИХОВАННЯ ЯК БАЗОВИЙ ТЕОРЕТИКО-МЕТОДОЛОГІЧНИЙ КОНСТРУКТ ПЕДАГОГІКИ І ОСВІТИ(2020) Ягоднікова В.В.У статті розглядається компетентнісна освіта, яка є ознакою її сучасності і прогресивності. Методологічну основу сучасного виховання визначають: особистісно-діяльнісний, аксіологічний, компетентнісний, системний підходи. Особистісно-діяльнісний підхід передбачає правильно організовану, різноманітну, активно суб’єктивну, особистісно значущу діяльність суб’єктів виховання. Пріоритетним в організації і здійснені такої діяльності є орієнтація на особистість учня з максимальним урахуванням його мотивів, потреб, цілей, здібностей і національних, статевих, вікових, індивідуально-психологічних особливостей. Орієнтацію виховного процесу на досягнення у його суб’єктів найвищого морально-духовного розвитку забезпечує аксіологічний підхід. Цей підхід сприяє формуванню в них ціннісного ставлення до себе, оточуючих і довкілля, забезпечує можливості для саморозвитку і самореалізації, виявляється в інтеріоризації суспільних цінностей, тобто перетворення їх у систему особистісних цінностей, засвоєнні соціальних норм і зразків поведінки, на які орієнтуються у власній життєдіяльності. Саме компетентність визначає результативність якісної освіти. Компетентнісний підхід до виховання, як цілісного освітнього процесу, сприяє поєднанню та інтегруванню теорії і практики, забезпечує набуття необхідних особистісних якостей для використання набутих особистістю знань і умінь у відповідній практико-орієнтованій поведінці, а також виявляє здатність застосовувати отриманні знання у різних життєвих ситуаціях. Системний підхід передбачає розгляд виховного процесу як складної системи, компоненти якої взаємодіють і зумовлюють цілісність означеного процесу в його постійному розвитку і саморозвитку. Наскрізне виховання, яке ґрунтується на визначених методологічних засадах, здійснюється через внесення ціннісних складових у зміст навчальних предметів, взаємодію учителя з учнем на партнерських засадах, створення умов для творчої самореалізації суб’єктів освітнього процесу.
- ДокументФОРМУВАННЯ ЛІДЕРСЬКИХ ЯКОСТЕЙ КЕРІВНИКА ЗАКЛАДУ ЗАГАЛЬНОЇ СЕРЕДНЬОЇ ОСВІТИ ЯК МЕНЕДЖЕРА СУЧАСНОЇ ОСВІТИ(2021) Костенко Р. В.У статті розгляндаються зміни позицій керівництва закладу від управління до лідерства. Сучасний керівник повинен володіти такими знаннями і якостями, які б дозволяли ефективно управляти персоналом та забезпечувати умови для максимального розвитку внутрішнього потенціалу особистості. Проаналізовано керівника з яскраво вираженими лідерськими якостями, який здатний забезпечити швидку адаптацію організації до швидких змін середовища з метою ефективного управління персоналом, який вміє критично оцінювати та аналізувати власні сильні та слабкі сторони, сприятливі умови та фактори загрози,озброєний навичками взаємодії у команді та умінням проявляти лідерські якості та володіє здатністю до креативності, інноваційності.
- ДокументІНДИВІДУАЛЬНО-ТИПОВІ ХАРАКТЕРИСТИКИ ПЕДАГОГІЧНОГО СПІЛКУВАННЯ(2021) Рищак Н. І.У статті розглянуто спілкування як різноманітні контакти між людьми, зумовлені потребами спільної діяльності.та педагогічне спілкування яке є специфічною формою ділового міжособистісного спілкування, що має свої характерні особливості, і в той же час підкоряється загальним психологічним закономірностям, властивим спілкуванню як формі взаємодії людини з іншими людьми, що включає комунікативний, інтерактивний і перцептивний компоненти. Педагогічне спілкування є основною формою здійснення педагогічного процесу. Його продуктивність визначається, перш за все, цілями і цінностями освіти і, відповідно, спілкування, необхідного для його здійснення. При цьому зазначені цілі і цінності повинні бути прийняті всіма учасниками спілкування як суб’єктами цього процесу в якості імперативу їх індивідуальної поведінки. Стиль спілкування педагога також впливає на формування особистості учнів, формування характеру пізнавальної діяльності, їх емоційного самопочуття та самопочуття. У педагогічному спілкуванні надзвичайно важливим є ставлення вихователя. Індивідуальний стиль педагогічного спілкування - зумовлений цілями педагогічної діяльності та особливостями індивідуальності педагога, унікальністю властивої йому стійкої системи засобів та методів комунікативної взаємодії з учнями. Педагогічне спілкування буде продуктивним лише тоді, коли воно ґрунтується на повазі до особистості дітей, розумінні їхніх потреб та інтересів, вмінні правильно оцінювати ситуації та вибирати правильний вид спілкування.
- ДокументДІАГНОСТИКА ГОТОВНОСТІ ДО УПРАВЛІННЯ ОСВІТНІМ ПРОЦЕСОМ В УМОВАХ АВТОНОМІЇ ЗДО(2021) Гарачук Т. В.У статті висвітлено дослідження про управління освітнім процесом в умовах автономії закладів дошкільної основи. У процесі дослідження було запропоновано керівникам закладів дошкільної освіти питання, які необхідні для успішного здійснення управлінням освітнім процесом в умовах автономії ЗДО. У процесі діагностичної роботи були вирішені наступні завдання: виявили особливості розуміння працівниками суті управління освітнім процесом в умовах автономії ЗДО; проаналізовано стан реалізації управління освітнім процесом в умовах організаційної автономії ЗДО; виявлено і проаналізовано мотиваційну складову, особистісні пріоритети, системи мотивів і цінностей працівників ЗДО.
- ДокументСУЧАСНА ВИЩА ПЕДАГОГІЧНА ОСВІТА УКРАЇНИ: НЕОБХІДНІСТЬ ПАРАДИГМАЛЬНИХ ЗМІН(2021) Кузнєцова Н. В.У статті розглядаються основні питання, які стали предметом сучасного освітологічного дискурсу у зв’язку з прийняттям нових нормативних документів, запровадженням нових практик акредитації, вимог до освітніх програм. Метою публікації є з’ясування чинників змін сучасної вищої педагогічної освіти України.
- ДокументУПРАВЛІНСЬКА КОМПЕТЕНТНІСТЬ ЯК СКЛАДОВА ПРОФЕСІЙНОЇ КОМПЕТЕНТНОСТІ ПЕДАГОГА(2021) Костенко Р. В.У статті розглянуто компетентнісний підхід, який розглядається як один із важливих концептуальних принципів визначення цілей освіти з урахуванням вимог, які висуває до неї суспільство, зокрема ринок праці. Основною відмінністю компетентнісного підходу є формування у особистості здатності до застосування набутих знань, умінь, навичок, особистісних якостей на практиці у реальному житті, зокрема у професійній ді- яльності, що робить фахівця більш конкурентоспроможним на ринку праці. Формування управлінської компетентності є обов’язковим компонентом процесу професійної підготовки майбутніх педагогів у закладах вищої освіти, оскільки будь-який фахівець з вищою освітою має право претендувати на посаду керівника закладу освіти. Підготовка фахівців, які володітимуть високим рівнем управлінської компетентності є умовою досягнення професіоналізму та успішності управлінської діяльності.
- ДокументПСИХОЛОГІЧНА ОСВІТА В СИСТЕМІ ПІДГОТОВКИ ВЧИТЕЛЯ: ВИКЛИКИ СЬОГОДЕННЯ ТА ШЛЯХИ МОДЕРНІЗАЦІЇ(2021) Кузнєцова О. В.У статті розглянуто важливість для сучасного педагога обізнаності у сфері психологічної теорії, прикладного психологічного знання, володіння психологічними практиками і, в цілому, психологізації професійного мислення. Поглиблення психологічної складової в професійній діяльності вчителя, є необхідним для гуманізації освіти, перетворення її на інструмент розвитку людського капіталу, нагальною потребою осмислення ролі психологічної освіти в системі підготовки вчителів, перегляд змісту, підходів, методів і форм роботи в процесі викладання психології в педагогічних університетах і коледжах. Актуальним завданням є пошук різноманітних форм залучення майбутніх вчителів до психологічних практик, індивідуальних і групових занять з саморозвитку, особистісного зростання, розвитку міжособистісних стосунків, вивчення групової динаміки тощо. Використання в освітньому процесі підготовки фахівця форм практичної психологічної роботи допоможе не тільки опанувати професійні знання, а й напрацювати особистий досвід, необхідний для становлення сучасного компетентного вчителя, здатного до втілення нової освітньої парадигми і впровадження освітніх змін.
- ДокументРОЛЬ АДАПТИВНОСТІ ВИХОВАТЕЛЯ У РЕГУЛЯЦІЇ ПАРТНЕРСЬКОЇ ВЗАЄМОДІЇ УЧАСНИКІВ ОСВІТНЬОГО ПРОЦЕСУ(2021) Кузнецова О.В.У статті розглянуто адаптивність як властивість особистості, що характеризує її здатність до внутрішніх (внутрішньоособистісних) і зовнішніх (поведінкових) перетворень, перебудов, спрямованих на збереження або відновлення рівноважних взаємин особистості з мікро- і макросоціальним середовищем при коливаннях та змінах в його характеристиках. Крім того, адаптивність як властивість особистості вихователя виявляється у спілкуванні через готовність до перегляду звичних рішень, вміння зберігати наполегливість, але при цьому гнучко реагувати на мінливі обставини. Адаптивність забезпечує повну включеність вихователя у соціальні зв’язки, що передбачає й прийняття особистості співрозмовника як неповторної багатогранної індивідуальності, й підтримку контакту при неочікуваних змінах настроїв, поведінки іншої людини, що особливо властиво дітям дошкільного віку. Адаптивність забезпечує прийняття ситуації спілкування, в цілому, шляхом гнучкого коректування цілей, умінь і станів, способів дії відповідно до особливостей партнера. Ці якості важливі як у спілкуванні з дітьми, так і з дорослими, передусім, з батьками вихованців. Адаптивність виступає одним з чинників стабільності відносин, їх успішності, гармонійності та задоволеності особистості міжособистісними стосунками, ця властивість є необхідною передумовою партнерської взаємодії вихователя з учасниками освітнього процесу.
- ДокументПРОФЕСІЙНІ КОМАНДИ ЗАКЛАДУ ОСВІТИ: ОСОБЛИВОСТІ ФУНКЦІОНУВАННЯ ТА ЕТАПИ РОЗВИТКУ(2021) Кузнєцова О. В.У статті розкрито роль, функціонування та шляхи розвитку професійних команд у закладі освіти. Крім того розглянуто критерії професійної команди: єдина та зрозуміла ціль; наявність лідера; опора на критичне мислення; взаємоповага та довіра між членами команди та лідером; 3 К (комунікація, кооперація, координація). Професійна команда у закладі освіти – це новий виклик та нові можливості.
- ДокументРОЗВИТОК КОНФЛІКТОЛОГІЧНОЇ КОМПЕТЕНТНОСТІ МАЙБУТНЬОГО ПЕДАГОГА В ПРОЦЕСІ ПРОФЕСІЙНОЇ ПІДГОТОВКИ(2021) Кузнєцова О. В.У статті висвітлено про розвиток конфліктологічної компетентності і роль майбутнього педагога в сучасних умовах. Про необхідність здійснення цілеспрямованої і системної підготовки майбутніх педагогів до організації конструктивної взаємодії у освітньому середовищі, вирішення професійних завдань, пов’язаних з аналізом,врегулюванням, попередженням конфлікту.
- ДокументКОМПЕТЕНТНОСТІ АСИСТЕНТА ВЧИТЕЛЯ В ІНКЛЮЗИВНОМУ КЛАСІ(2021) Кузнєцова Н. В.У статті розглянуто інклюзивне навчання та роль компетентності асистента вчителя в інклюзивному класі. Сьогодні асистентами вчителів працюють фахівці, які не отримали відповідної підготовки у вищому навчальному закладі, отже, намагаються самостійно зорієнтуватись у специфіці професії. Усі вони потребують термінової допомоги в питаннях розширення уявлень про основні принципи організації інклюзивного навчання, специфіку співпраці з учителем у класі, особливості розробки та реалізацію індивідуальної програми розвитку, диференціацію навчання в інклюзивному класі, налагодження ефективної співпраці з батьками дітей з особливими освітніми потребами. Їм потрібна додаткова інформація про особливості розвитку дітей, різні види порушень і поведінкових проявів, можливості врахування специфіки розвитку та вміння ефективно реалізувати стратегію їхнього залучення, підтримку та стимулювання в навчальному середовищі. Компетентність асистента вчителя включає сукупність взаємопов’язаних компонентів: мотиваційного, когнітивного, операційного та рефлексивного.
- ДокументОсновні процедури моніторингу якості навчання та викладання у закладі вищої освіти.(2021) Кузнєцова Н. В.Моніторинг якості навчання і викладання у закладах вищої освіти набуває особливої значущості у контексті акредитації освітніх програм. Його необхідність передбачена критеріями оцінювання якості освітньої програми. Актуальність питань, пов’язаних з інструментарієм моніторингу якості навчання і викладання у ЗВО, посилюється в контексті розбудови систем внутрішнього забезпечення якості освіти та діяльності Центрів забезпечення якості освіти.
- ДокументСтановлення системи внутрішнього забезпечення якості в закладі вищої освіти: досвід та проблеми.(2021) Кузнєцова Н. В.Стаття присвячена актуальній проблемі розбудови системи внутрішнього забезпечення якості освіти в закладі вищої освіти. Проаналізовано досвід розбудови системи внутрішнього забезпечення якості освіти в Одеському національному університеті імені І.І. Мечникова. Визначено передумови її створення та розбудови. Процес становлення і розвитку системи внутрішнього забезпечення якості в університеті починається з 2012 року і має три етапи. Підготовчий етап характеризується формуванням окремих елементів означеної системи, зокрема створенням Науково-методичної ради університету та започаткуванням моніторингу якості професійної діяльності викладачів. На другому, початковому, етапі в межах міжнародного проєкту QUAERE було розпочато створення локальних нормативних документів, проєктування багаторівневої моделі системи внутрішнього забезпечення якості, що зумовило започаткування процесу її інституалізації в університеті. Початок третього етапу – інституційного – пов’язаний із відкриттям Центру забезпечення якості освіти. Основними завданнями забезпечення якості є: формування стійкої довіри до якості освіти в університеті; забезпечення її відповідності державним, європейським і міжнародним освітнім стандартам; урахування та узгодження потреб щодо надання освітніх послуг усіх зацікавлених сторін; формування в університеті культури якості як невід’ємного компонента сталого розвитку університету. Розглянуто діяльність Центру за такими напрямами: організаційний та методичний супровід функціонування системи внутрішнього забезпечення якості освіти; моніторинг якості освітніх програм; підтримка академічної доброчесності, участь у підготовці освітніх програм до акредитації. Визначено шляхи подальшого вдосконалення структури та функціонування системи внутрішнього забезпечення якості освіти в університеті
- ДокументОсновні напрями розбудови системи внутрішнього забезпечення якості у закладі вищої освіти(2021) Кузнєцова Н. В.Актуальність стаття обумовлена тим, що проблема якості освіти є центральною у світовому освітньому дискурсі впродовж останніх років. Значна увага приділяється їй у документах Болонського процесу, починаючи з Болонської декларації (1999). Ухвалення у 2015 р. оновлених Стандартів і рекомендацій щодо забезпечення якості вищої освіти в Європейському просторі вищої освіти (Єреван, 2015) підтверджує збереження пріоритету цього питання на європейському рівні. Нормативні документи, що регламентують функціонування системи внутрішнього забезпечення якості, більше сфокусовані на тому, що має бути зроблено і менше на тому, як цього досягти. Кожен заклад вищої освіти, виходячи зі своїх академічних свобод та університетської автономії, власного досвіду й особливостей, має самостійно розробити та впровадити систему внутрішнього забезпечення якості освіти.
- ДокументКваліметрична модель моніторингу якості освіти в закладі вищої освіти.(2021) Кузнєцова Н. В.Стаття присвячена актуальній проблемі ефективності моніторингу якості освіти у закладі вищої освіти. Моніторинг відповідає за зворотний зв’язок у системі внутрішнього забезпечення якості освіти. Метою дослідження є розроблення та обґрунтування факторно-критеріальної моделі ефективності моніторингу якості освіти. Для написання статті використані такі методи наукового пізнання: аналіз, факторно- ритеріальне моделювання, метод Дельфі. Під моніторингом якості освіти у закладі вищої освіти ми розуміємо інформаційноаналітичну систему, що постійно оновлюється на основі безперервного (циклічного) відстеження стану і динаміки змін якості освіти. Моніторинг здійснюється з метою прогнозування її подальшого розвитку, вироблення ефективних управлінських рішень та постійного покращення якості освіти та освітньої діяльності. Охарактеризовано основні підходи до визначення сутності поняття «ефективність»: досягнення ефекту або результату; співвідношення результату і витрат; комплексна оцінка результатів використання всіх видів ресурсів; рівень досягнення поставлених цілей; реалізація цілей за прийнятного співвідношення витрат і результатів. З’ясовано, що ефективність моніторингу якості освіти доцільно розглядати з позицій підходу досягнення мети. Ефективність моніторингу якості освіти у закладі вищої освіти розглядається як ступінь досягнення цілей моніторингу якості освіти, якісне виконання та забезпечення взаємодії всіх його функцій, урахування соціально-психологічних чинників під час здійснення моніторингових процедур. На основі кваліметричного підходу розроблено факторно-критеріальну модель ефективності моніторингу якості освіти. Обчислено вагові коефіцієнти для кожного параметра, фактору і критерію. Особливістю цієї моделі є можливість адаптації до специфіки системи внутрішнього моніторингу якості освіти у закладах вищої освіти, що забезпечує її варіативність.
- ДокументВИКЛИКИ ТА СТРАТЕГІЧНІ ЗАВДАННЯ ОСВІТИ І ПЕДАГОГІЧНОЇ НАУКИ В СУЧАСНИХ РЕАЛІЯХ(2022) Задорожна Л. К., Ягоднікова В. В.У статті розглянуто сучасні виклики освіти і педагогічної науки у воєнних подіях в Україні, небезпеці на всій території країни та проблемах, що виникають у цих обставинах. Проаналізовано виклики - ресурсні, соціально-психологічні та організаційні. Розглянуто стратегічні завдання в забезпечені подальшого розвитку освіти і педагогічної науки.